Franjevački samostan
sv. Frane u Zadru
Trg sv. Frane 1 23 000 ZADAR Tel. 023/ 250-468 Fax: 023/ 254-349
WEB STRANICA: www.svetifrane.org
Osoblje samostana: Fra Josip Sopta, provincijal,
Fra Drago Ljevar, gvardijan 098 337 001 ili e-mail: drago.ljevar@si.t-com.hr
Fra Diego Deklić tajnik provincije, vikar, ekonom
i fra Tomislav Ćurić knjižničar
Zadar, 21. veljače 2010.

8(19)2010.

Evanđelje (Lk 4,1-13)
Duh ga je vodio pustinjom, gdje bijaše iskušavan.
Čitanje svetog Evanđelja po Luki.
U ono vrijeme: Isus se, pun Duha Svetoga, vratio s Jordana i Duh ga četrdeset dana vodio pustinjom, gdje ga je iskušavao đavao. Tih dana nije ništa jeo, te kad oni istekoše, ogladnje. A đavao mu reče: »Ako si Sin Božji, reci ovom kamenu da postane kruhom.« Isus mu odgovori: »Pisano je: Ne živi čovjek samo o kruhu.«
I povede ga đavao na visoko, pokaza mu odjednom sva kraljevstva zemlje i reče mu: »Tebi ću dati svu ovu vlast i slavu njihovu jer meni je dana i komu hoću, dajem je. Ako se dakle pokloniš preda mnom, sve je tvoje.« Isus mu odgovori: »Pisano je: 'Klanjaj se Gospodinu, Bogu svomu, i njemu jedinomu služi!'« Povede ga u Jeruzalem i postavi na vrh Hrama i reče mu: »Ako si Sin Božji, baci se odavde dolje! Ta pisano je: Anđelima će svojim zapovjediti za tebe da te čuvaju.' I: 'Na rukama će te nositi da se gdje nogom ne spotakneš o kamen.'« Odgovori mu Isus: »Rečeno je: Ne iskušavaj Gospodina, Boga svojega!« Pošto iscrpi sve kušnje, đavao se udalji od njega do druge prilike.
Riječ Gospodnja.

(Lk 4, 1 -13)
Bog postavlja čovjeku kušnje, a sotona napasti. I u ovom smislu trebalo bi prevoditi biblijske tekstove. (Ne uvodi nas Bog u napast – kako molimo u Očenašu), nego ga molimo da nas oslobodi kušnje. Isus za kojega se vjeruje da je Sin Božji, da je s njime Bog, životno je doveden u kušnju. Bio je sam u kušnji da bez rada ima izobilja 'kruha' (kušnja imanja) kad je s njime Bog. Može li se reći da je Bog prisutan u kušnji i poteškoći? Je li Bog prisutan u gladi?
I sad čitamo da je Bog i Isusa podložio kušnji gladi. Imanje i neimanje kruha, kruha bez rada, pa i iskušenje patnje i drugih životnih poteškoća 'neovisno' je o tome je li netko sin Božji ili nije. Nekada nam se čini da baš oni koji po našem mišljenju 'nisu sinovi Božji' pretvaraju kamenje u kruh, sve im materijalno ide dobro. Ili da isti ti nemaju patnji i poteškoća. Čak je ponuda da će kamenje pretvoriti u kruh, ponuda zloga. To nije ponuda Božja… Božja ponuda je da kruh svoj zaradimo, a ne da ga od 'kamenja' dobijemo čudesno.
Nema znanja bez učenja, nema kruha bez rada! Zar sve nas ne spopada kušnja u časovima kad nam stvari ne idu kako bi željeli, ili kad nam idu lošije nego li 'ne sinovima Božjim' (nevjernicima)? Tada se pitamo da li je Bog s nama? Da li smo na pravom putu, da li smo svoje životno povjerenje dali Istini ili smo u zabludi? – Isus, Sin Božji, odbija takvo napastovanje.
Gladan je ali ne čeka čuda Božjeg da mu kamenje postane kruh. Tako se ponaša u svim životnim poteškoćama i kušnjama. Uvijek kaže: Oče, neka bude tvoja volja! Bio je gladan i žedan, gol i bos, zatvoren, izrugivan, bičevan, odveden na križ i razapet. Kamenje se nije pretvorilo u kruh, iako je Sin Božji. Isto tako nije se dao 'prodati' za koricu kruha, nije se predao da ga imanje (bogatstvo) otuđi u njegovom bivstvu. Uvijek daje prednost biti pred imati.
Druga kušnja koju proživljava Sin Božji je kušnja slave. Što čovjek ne bi žrtvovao (dao) da bude slavljen? Slava je iskonska čovjekova napast. Ljudi će čak sami sebe predati i prodati samo da budu slavljeni. Koliko li se odstupa od životnih principa radi slave? U slavi kao da se čovjek ne ponaša normalno. Gubi se i otuđuje od svojih kriterija. Kao da je ponuda slave s neke druge strane od Boga. Slava je mnoge ljude odvela od njihovih životnih principa, od ideala. Slava je izgleda s druge strane od istine.
I treća kušnja ili napast jest vlast. Želja za vlašću kao da je nešto urođeno, ali i kao bolesno stanje. Da bi čovjek vladao, što sve za to nije žrtvovao! Nekada se čovjeku čini da je vladanje druga strana robovanja. Kako god je ropstvo otuđenost od sebe i sredine, isto je tako otuđenost i vladanje. Vladanje je spremno sve dati samo da ostane na vlasti. Vladari druge trebaju ne kao ljude i braću, nego kao podložnike nad kojima mogu ispražnjavati svoj vladalački apetit.
Isusu se nameće kao kušnja: pokloni mi se, priznaj moju vlast i sve ću ti dati. Tako se nama koji smo 'manje' sinovi Božji još teže suprotstaviti kušnjama za vlašću. Od toga nitko nije oslobođen. Sjetimo se iz Evanđelja onoga oproštenja gospodara dužniku, ali dužnik sa svoje strane svojem dužniku nikako nije se htio smilovati. Koliko ima apetita za vladanjem kod onih koji 'ne vladaju' ili kako ružno vladaju na svojem polju veličine.
Kineska poslovica kaže: kad sluga ne može vladati nad svojim gospodarom tada tuče njegova psa. Čovjek treba poštivati sve veličine, ali samo se priznaje Boga (vrhunsko dobro, ljubav, Istinu) kao Vladara. Čovjek se bez stida može klanjati samo Ljubavi, a u svakom drugom klanjanju ponižava samog sebe. Radi toga što nas Bog 'čini' svojim sinovima, time nam nije obećao vladanje. Zato ako ne vladamo, nemojmo se tužiti na gluhoću Božju. Sinovi Božji su poslani da služe, da ljube. Kad Isus ne prihvati 'ponude' kušnje, anđeli mu pristupiše (mir u srcu zavlada)… Tako je ponuđeno svakom čovjeku, svakom Sinu Božjem.
Marijan Jurčević, OP

POGREB FRA SREĆKA VOLARIĆ Fra Srećko Volarić pokopan je na samostanskom groblju na Košljunu 19. 02. 2010. u prisustvu mnogobrojnih prijatelja, subraće. rodbine, svećenika, redovnika i redovnica. Na misnom slavlju koje je predvodio fra Josip Sopta, provincijal, od njega se još oprostio njegov dosadašnji gvardijan iz Dubrovnika fra Stipe Nosić, generalni vikar Krčke biskupije mons. Anton Valković, i gvardijan domaćin fra Klement Sršen. Iz oproštajnog slova gvardijana Male braće, fra Stipe Nosića. Fra Srećko Volarić je rođen 15.10.1930. u Risiki (otok Krk), od oca Petra i majke Marije rođ. Štefanić. Na krštenju je dobio ime Anđelo. Fra Srećko je imao tri brata i jednu sestru. Braća: Josip, Pere i Mate, umrli su jedan za drugim pred nekoliko godina, a sestra Marija (Marica), udata Brusić, živi u Risiki. Nekoliko sati prije njegove smrti oprostila se ona od njega u Dubrovačkoj bolnici.
Poslije novicijata, godinu dana ostao je fra Srećko još na Košljunu. Svečane zavjete položio je 13. 08. 1962. također na Košljunu. Od 1958. do 1961. boravio je na Orebiću. Najveći dio svog redovničkog života proveo je na Košljunu. Tamo je živio bez prekida od 1962. do 1997. (35 godina), gdje je bio kuhar i vrtlar.
Godine 1997. došao je opet u Dubrovnik, gdje je praktično do zadnjeg dana života obavljao različite poslove u crkvi i samostanu. Na rutinsku operaciju staračke mrene na oku pošao je 8. veljače. Osnažen vjerom u Isusovo uskrsnuće i okrepljen svetim sakramentima, umro je 16. veljače. 2010. u Dubrovniku.
Na Košljunu ga pokopavamo jer je to samostan za koji je vezan od malena, ali i u kojem je proveo najveći dio svog života.
Fra Srećko, ovdje na Košljunu, sada sigurno sluša Isusov govor u nebu. Fra Stipe Nosić

Popričesna meditacija
1. korizmena nedjelja godine C
“Reci Gospodinu: Zaklone moj!
Utvrdo moja!
Bože moj u koga se uzdam!” (Ps 91,2)
Tri Isusova iskušenja oslikavaju đavaosku zavodljivost koja nudi snagu djeci ovoga svijeta.
“Gladan si – pretvori kamenje u kruh.” Priznaje Isusu moć da to može učiniti. Htio bi ga nagovoriti da moć iskoristi za sebe. To s kruhom Isus će učiniti kada će s pet kruhova nahraniti pet tisuća ljudi. Međutim, za sebe to ne čini.
Đavao nudi vlast. Isus pak nije došao da mu služe nego da služi i život svoj dadne za braću. I nama bi trebao neprestano govoriti taj Isusov odgovor: “Bogu svom se jedinome klanjaj i njemu jedinome služi!” Sve drugo može u konačnici biti poklonstvo đavlu.
Isus se ne želi razmetati svojim božanstvom. Nije tražio senzacije, teško mu je bilo kada su ljudi krivo shvaćali njegovo poslanje i razglašavali čudotvorstvo bez obraćenja. Nije sišao s križa.
Kušnje se ponavljaju, svijet se ponavlja. I mi katkad u svojim neumjesnim pustolovinama očekujemo da se Bog iskaže.
Svemogući Bože, nauči nas gladovati za kruhom živim i pravim, i živjeti od svake riječi što izlazi iz Tvojih usta. Udijeli nam da godišnjom proslavom korizme napredujemo u spoznaji kako nam valja živjeti da bismo bili baštinici Tvoga kraljevstva.
Priredio: Dario Miletić

TERMINI * OBAVIJESTI * TERMINI * OBAVIJESTI * TERMINI * OBAV.
Sveta ispovijed radnim danom od 8 do 11 i od 17,30 do 18,30 sati
Nedjeljom i blagdanom prije sv. Mise.

Danas Crkva slavi: I. Korizmena nedj. (čista), Petar Dam Damiani
- PUT KRIŽA u Korizmi petkom i nedjeljom u 18,30 sati
Ponedjeljak: Katedra sv. Petra ap.
- Kateheze za odrasle ponedjeljkom.
Susret započinje u 19,45 sati.
Utorak Polikarp, Grozdan - utorkom pobožnost sv. Anti
- Kateheza za mlade utorkom.
Susret započinje u 20 sati.
Srijeda Montan, Goran - kvatre
Četvrtak Donat, Viktorin, Romeo
Petak Aleksandar, Branimir – PUT KRIŽA (u 18,30 sati) - kvatre
Subota Gabriel, Leonardo - kvatre
Nedjelja II. Korizmena nedj. (Pačista), Roman, Teofil
- PUT KRIŽA u Korizmi petkom i nedjeljom u 18,30 sati
NEDJELJOM SU MISE u 8,30 u 10 i u 19 sati
Svaki dan je misa u 7 i 19 sati
Služba časova (časoslov): svagdanom u sv. misi,
nedjeljom i svetkovinama Večernja u 18,30 sati.
Prve nedjelje u mjesecu sastanak s FSR-om sat vremena prije večernje mise
Euharistijsko klanjanje: u korizmi Križni put
Krunicu molimo svaki dan u 18,30 sati.

Naša Provincija sv. Jeronima uključila se u akciju pomoći Haitiju i poziva pojedince i naše samostane da se odazovu ovom apelu za pomoć.
Svoje priloge možete darovati u našoj crkvi ostavljajući u kasi na dnu naše crkve sv. Frane.
Unaprijed hvala.

Posebno preporučamo pogledajte nedjeljna i blagdanska čitanja u PPT i PPS prezentacijama.
www.svetifrane.org (stranica našeg samostana sv. Frane u Zadru)
www.mali-brat.com (stranica naših mladih sv. Frane Zadar)
www.ofm-sv-jeronim.hr (stranica naše Provincije sv. Jeronima Zadar)
www.svetinikola.hr (stranica naše župe sv. Nikole Tavelića u Rijeci)